23S/21/2016 - 33
6016200165
PO - Úl SOI
Došlo: 2 3 05. 2016
Podacie číslo: <1^ jčístolpisu:”
Prílohy/listy:
Vvbaviiii.

l»to roznoanutie se íujío prOveploMýn
o vykonatelným drvc	———
V Bon Bvstric' Hňe 30 -Q6~ 2016

ROZSUDOK
V MENE SLOVENSKEJ REPUBLIKY
Krajský súd v Banskej Bystrici v senáte zloženom z predsedníčky JUDr. Drahomíry Mikulajovej a členov JUDr. Milana Segeča a JUDr. Petra Kvietka v právnej veci žalobcu: PRVÁ SLOVENSKÁ PROPANBUTANOVÁ SPOLOČNOSŤ, a.s., so sídlom SNP 1301, 965 01 Žiar nad Hronom, IČO: 36 057 673, zastúpená: IURIST1CO s.r.o., Advokátska kancelária so sídlom Cimborkova 13, 040 01 Košice, za ktorú koná Mgr. Tomáš Horkay, advokát a konateľ, proti žalovanému: Slovenská obchodná inšpekcia, Ústredný inšpektorát Slovenskej obchodnej inšpekcie so sídlom i’ Bratislave, Prievozská 32, pošt. prieč. 29, 827 99 Bratislava, o preskúmanie zákonnosti rozhodnutia žalovaného č. SK/0568/99/2015 zo dňa 10. decembra 2015, takto
rozhodol:
I.	Krajský súd žalobu žalobcu zamieta.
II.	Žalobcovi náhradu trov konania n e p r i z n á v a .
Odôvodnenie
Inšpektorát Slovenskej obchodnej inšpekcie v Banskej Bystrici pre Banskobystrický kraj, ako prvostupňový správny orgán, príslušný správny orgán podľa § 4 ods. 1 zákona č. 128/2002 Z.z. o štátnej kontrole vnútorného trhu vo veciach ochrany spotrebiteľa, rozhodnutím č. P/0092/06/15 zo dňa 17.07.2015 uložil žalobcovi podľa § 24 ods. 1 zákona č. 250/2007 Z.z. o ochrane spotrebiteľa a o zmene zákona SNR č. 372/1990 Zb. o priestupkoch pokutu vo výške 750,- Eur za porušenie povinností ustanovených v § 16 ods. 1 písm. d/, § 15 ods. 1 písm. b/, § 14a ods. 1 a § 18 ods. 1 zákona č. 250/2007 Z.z.. Porušenie povinností bolo zistené na základe kontroly vykonanej v prevádzke:	PRVÁ SLOVENSKÁ
PROPANBUTANOVÁ SPOLOČNOSŤ, a.s., SNP 1301, Žiar nad Hronom, dňa 25.02.2015

23S/21/2016
— 2 —
s došetrením dňa 06.03.2015. Podľa výroku prvostupňového rozhodnutia sankcia bola uložená za to,
-	že žalobca ako predávajúci pri kontrolnom nákupe, ktorý pozostával z 500g Cestovín tesco fusilli á 0,35 Eur/500g, 11 Mlieko tesco 100% á 0,55 Eur/11 a 450g Ražno-pšeničného chleba á 0,66 Eur/450g bol účtovaný správne v celkovej hodnote 1,56 Eur, pričom k nákupu nebol vydaný doklad o kúpe z elektronickej registračnej pokladne a ani iný náhradný doklad podľa § 10 ods. 4 zákona č. 289/2008 Z.z., čím porušil § 16 ods. 1 zákona o ochrane spotrebiteľa;
-	že v čase kontroly nebola prevádzka na vhodnom a trvale viditeľnom mieste označená údajom o mene a priezvisku osoby zodpovednej za činnosť prevádzkarne, čím porušil § 15 ods. 1 písm. b/ zákona o ochrane spotrebiteľa;
-že v ponuke predaja sa nachádzalo desať druhov výrobkov, ktoré neboli označené informáciou o jednotkovej cene napriek tomu, že sa táto povinnosť u nich vyžaduje, čím porušil § 14a ods. 1 zákona o ochrane spotrebiteľa a za to,
-	že v čase kontroly sa v prevádzke nenachádzal reklamačný poriadok umiestnený na viditeľnom mieste dostupnom spotrebiteľovi, čím porušil § 18 ods. 1 zákona o ochrane spotrebiteľa.
Z odôvodnenia prvostupňového rozhodnutia vyplýva, že pokuta bola žalobcovi uložená podľa § 24 ods. 1 zákona o ochrane spotrebiteľa s prihliadnutím na okolnosti uvedené v § 24 ods. 5 zákona o ochrane spotrebiteľa. Na základe zisteného porušenia zákona o ochrane spotrebiteľa a objektívnej zodpovednosti predávajúceho bolo žalobcovi zaslané Oznámenie o začatí správneho konania zo dňa 27.06.2015. K priebehu a výsledku kontroly sa do inšpekčného záznamu vyjadrila vedúca logistiky, ktorá bola prítomná pri kontrole, zistené nedostatky nespochybnila a uviedla, že budú odstránené a o kontrole bude informovať vedenie spoločnosti. Taktiež sa vyjadrila predávajúca, ktorá bola pri kontrole prítomná. Zistené nedostatky ani ona nespochybnila a uviedla, že budú odstránené s tým, že doklad o nákupe zabudla vydať v návale práce. Žalobca nevyužil svoje procesné právo v zmysle § 33 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb. (Správny poriadok) vyjadriť sa k zisteným nedostatkom, a to ani ku dňu vydania rozhodnutia. Konštatoval, že jednotlivé ustanovenia zákona č. 250/2007 Z.z. majú kogentný charakter, a teda nie je možné sa od nich odchýliť. Predávajúci zodpovedá za ich nedodržanie objektívne a správny orgán nemôže prihliadať na žiadne subjektívne dôvody, prečo stav zistený kontrolou je odlišný od stavu vyžadovaného zákonom. Odstránenie nedostatkov je v zmysle § 7 ods. 3 zákona č. 128/2002 Z.z. o štátnej kontrole vnútorného trhu vo veciach ochrany spotrebiteľa povinnosťou účastníka, a nie je okolnosťou, ktorá by ho mohla zbaviť zodpovednosti za zistené porušenie zákona. Rozhodujúcim pre konštatovanie, či bol zákon dodržaný alebo porušený, je stav zistený v čase kontroly. Pri určení výšky pokuty správny orgán v zmysle § 24 ods. 5 zákona o ochrane spotrebiteľa prihliadol na charakter protiprávneho konania, závažnosť porušenia povinností, spôsob a následky porušenia povinností. Konkrétne poukázal na to, že doklad o kúpe musí byť vydaný spotrebiteľovi bezprostredne po zaplatení, a to bez toho, aby o jeho vydania musel osobitne žiadať. Doklad o kúpe výrobku je relevantným dokladom, ktorý má význam pri uplatňovaní práv spotrebiteľom a zároveň je dôkazom existencie záväzkového vzťahu medzi predávajúcim a spotrebiteľom. Stáva sa reálnym podkladom vzniku možnosti uplatňovania zodpovednosti za vady tovaru. V dôsledku neoznačenia prevádzky údajom o mene a priezvisku osoby zodpovednej za činnosť prevádzkarne je spotrebiteľovi sťažené domáhať sa svojich práv, ktorý by musel prácne zisťovať, ktorá osoba zodpovedá za chod prevádzky, pričom takýto postup neplní cieľ a zmysel zákona o ochrane spotrebiteľa. Jednotková cena je pre spotrebiteľa dôležitou informáciou, nakoľko mu pomáha ľahšie sa orientovať pri rozhodovaní o výhodnosti cien jednotlivých druhov výrobkov, alebo o výhodnosti ceny určitého druhu

23S/21/2016
— 3 —
výrobku u rôznych predávajúcich a podľa nej sa objektívne rozhodnúť, či pristúpi ku kúpe výrobku. K reálnemu poškodeniu spotrebiteľov dochádza aj v tom prípade, ak nie je spotrebiteľ riadne informovaný o rozsahu a podmienkach zodpovednosti predávajúceho za vady predávaných výrobkov, a to písomnou formou na viditeľnom a dostupnom mieste. Informácie obsiahnuté v reklamačnom poriadku sú pre spotrebiteľa mimoriadne dôležité, pretože nedodržaním formálneho postupu pri vybavovaní reklamácie môže dôjsť u spotrebiteľa ku sťaženiu možnosti vymáhania jeho oprávnení vyplývajúcich z objektívnej zodpovednosti predávajúceho za vady predávaných výrobkov. Zohľadnil mieru spoločenskej nebezpečnosti zistených nedostatkov a konštatoval, že výška pokuty uložená v rozsahu 750,- Eur je s prihliadnutím na zákonom stanovené medze (do výšky 66.400 Eur) a na posudzované hľadiská primeranou a zodpovedajúcou zistenému protiprávnemu stavu a charakteru porušenia zákona , pričom od uloženej pokuty sa očakáva nielen represívny, ale aj preventívny účinok.
Proti tomuto rozhodnutiu podal žalobca odvolanie, o ktorom rozhodoval žalovaný rozhodnutím č. SK/0568/99/2015 zo dňa 10.12.2015 tak, že časť výroku zmenil, keď spresnil výrok prvostupňového rozhodnutia doplnením bližšej špecifikácie výrobkov, u ktorých bolo zistené porušenie § 14a ods. 1 zákona o ochrane spotrebiteľa; zároveň opravil právnu kvalifikáciu skutku spočívajúcu v nevydaní dokladu o kúpe, keď skutok kvalifikoval ako porušenie § 16 ods. 1 zákona o ochrane spotrebiteľa s tým, že ostatná časť výroku, vrátane uloženej sankcie zostala nezmenená. Konštatoval, že dôvod zníženia výšky postihu nebol zistený, keďže pokuta sa vzhľadom na rozsah a závažnosť zistených nedostatkov nachádza na spodnej hranici sadzby. Vysporiadal sa so všetkými odvolacími námietkami, ktorými odvolatel’ namietal nesprávne zistený skutkový stav veci, nesprávne právne posúdenie veci, čo malo vyústiť do neprimeranej výšky postihu; s námietkou, že došlo k porušeniu § 47 ods. 2 Správneho poriadku pre neurčitosť a nekonkrétnu formuláciu výroku rozhodnutia; s námietkou, že rozhodnutie je nezákonné s ohľadom na zásady správneho trestania. Žalovaný považoval za opodstatnenú len odvolaciu námietku týkajúcu sa neurčitosti výroku napadnutého rozhodnutia, ktorú odstránil v rámci odvolacieho konania. Ostatné námietky uvedené v odvolaní považoval za právne bezpredmetné, ktoré nezbavujú žalobcu zodpovednosti za zistené porušenia zákona. Konštatoval, že bol spoľahlivo zistený skutkový stav veci, presne zaznamenaný v inšpekčnom zázname. Prvostupňový správny orgán zistené nedostatky správne právne kvalifikoval s výnimkou pochybenia týkajúceho sa nevydania dokladu o kúpe, čo bolo odstránené v rámci odvolacieho konania. Správny orgán v prípade zisteného porušenia zákona je povinný pristúpiť k uloženiu postihu, čo vyplýva zo znenia § 24 ods. 1 zákona o ochrane spotrebiteľa, preto nemôže upustiť od uloženia pokuty. Úvahy správneho orgánu, ktoré ho viedli k výške uloženej pokuty, sú uvedené v odôvodnení rozhodnutia. Nesúhlasil s tvrdením žalobcu, že uložená pokuta je neprimeraná okolnostiam prípadu, keďže nebolo preukázané spôsobenie žiadnej škody sankcionovaným protiprávnym konaním a zdôraznil, že charakter konania, rozsah zisteného porušenia povinností, ako aj možné následky pre spotrebiteľa nesplnením si uvedených povinností zo strany žalobcu, odôvodňujú uloženie pokuty vo výške stanovenej prvostupňovým správnym orgánom. Pre spotrebiteľa, ktorého práva na informácie boli ohrozené protiprávnym konaním účastníka konania, nie je významný rozsah a dĺžka podnikania predávajúceho. Zopakoval následky porušenia povinností vyplývajúcich zo zákona v zhode s konštatovaním prvostupňového správneho orgánu v odôvodnení rozhodnutia a tiež uviedol, že správny orgán prihliadol na to, že účel sledovaný zákonom o ochrane spotrebiteľa vyjadrený v § 3 ods. 1 citovaného zákona, podľa ktorého má každý spotrebiteľ právo na informácie, nebol v zákonom požadovanej

23 S/21/20 16
- 4 -
miere a úrovni dosiahnutý. Výšku uloženého postihu považoval za adekvátnu zistenému skutkovému stavu.
V zákonom stanovenej lehote podal žalobca žalobu o preskúmanie zákonnosti rozhodnutia žalovaného, ktoré navrhoval zrušiť, vrátane jemu predchádzajúceho prvostupňového rozhodnutia, a vec vrátiť žalovanému na ďalšie konanie. Tvrdil, že napadnutým rozhodnutím bol poškodený na svojich právach. Zrušenia rozhodnutí sa domáhal v zmysle ustanovenia § 250j ods. 2 písm. a/, b/, c/, d/ a e/ O.s.p..
1.	Namietal, že pri posudzovaní dodržania povinností, správne orgány nezohľadnili špecifickosť predávaných výrobkov: i/ vo vzťahu k ich označovaniu, keď v ponúkanom sortimente sa nachádza vždy len jeden výrobok z určitého druhu tovaru; i i/ k charakteru predaja týchto výrobkov, keď ich predaj plní len doplnkovú funkciu (predaj na čerpacej stanici) vo vzťahu k nosným produktom, ktorými sú pohonné hmoty; iii/ k rozsahu oprávnení plynúcich spotrebiteľom vo vzťahu k uplatňovaniu prípadných práv a nárokov zo zodpovednosti za vady.
2.	Pri ustaľovaní výšky uloženej pokuty správne orgány nezohľadnili všetky rozhodujúce skutočnosti, ktoré vyplývajú zo samotnej povahy predaja a prevádzky a z ustanovení všeobecne záväzných právnych predpisov. Výpočet kritérií, ku ktorým má správny orgán prihliadnuť podľa § 24 ods. 5 zákona o ochrane spotrebiteľov, je iba príkladmý, a teda bolo potrebné uviesť, ako k uvedeným skutočnostiam správny orgán prihliadol. Pokuta je neprimeraná okolnostiam prípadu a správne orgány pri úvahe o výške pokuty väčšinu skutočností vôbec nezohľadnili, výpočet kritérií pre uloženie pokuty podľa § 24 ods. 5 zákona považoval správny orgán za úplný.
3.	Pri primeranej aplikácií zásad trestania z trestného práva (predovšetkým tých, ktoré sú na prospech páchateľa) je potrebné prihliadať pri rozhodovaní o výške sankcie i k okolnostiam, ktoré za poľahčujúce považuje Trestný zákon, najmä reparatívne správanie páchateľa po čine. Neprihliadnutie k týmto okolnostiam zaťažuje rozhodnutie nesprávnym právnym posúdením a nepreskúmateľnosťou.
Žalovaný v písomnom stanovisku k žalobe trval na zákonnosti napadnutého rozhodnutia žalovaného v spojení s prvostupňovým rozhodnutím a žalobu navrhol zamietnuť. Žalovaný konštatoval, že žalobca nebol postupom správnych orgánov poškodený na svojich právach., práve naopak, konaním žalobcu došlo k poškodeniu práv spotrebiteľa. Žalovaný a prvostupňový správny orgán rozhodli na základe a medziach zákona, pričom skutkový stav bol vykonanou kontrolou SOI spoľahlivo zistený. Žalovaný dodržal požiadavku čl. 2 ods. 2 Ústavy SR. Trval na skutkovom stave popísanom v napadnutom rozhodnutí a z neho vyplývajúcich porušeniach zákona o ochrane spotrebiteľa. K výhrade žalobcu, že pri posudzovaní veci neboli zohľadnené špecifiká predaja predmetných výrobkov žalovaný uviedol, že na posúdenie hmotnoprávnej stránky veci nemá vplyv miesto spáchania administratívnosprávneho deliktu, keďže dôsledky porušenia povinností predávajúceho vyplývajúcich zo zákona o ochrane spotrebiteľa musí spotrebiteľ znáša v rovnakom rozsahu. Je nepochybné, že v prípade neoznačenia desať druhov výrobkov informáciami o jednotkovej cene a neoznačenia prevádzky údajmi identifikujúcimi osobu zodpovednú za činnosť prevádzky, boli ohrozené práva spotrebiteľa na informácie. Porušenie ďalších dvoch povinností predávajúceho mohlo spotrebiteľovi sťažiť účinné uplatnenie zodpovednosti za vady výrobkov, keďže absentoval reklamačný poriadok na prevádzke a nebol vydaný doklad o kúpe. K. nezohľadneniu všetkých rozhodujúcich skutočností majúcich vplyv na výšku sankcie žalovaný uviedol, že pri určovaní výšky pokuty boli zohľadnené všetky rozhodujúce

2 3 S/2 1/20 16
-5-
roviny pôsobenia sankcie - individuálna, generálna, výchovná, preventívna a represívna. Keďže sankcia má mať voči adresátovi aj represívnu funkciu, je potrebné, aby bola citeľná v jeho majetkovej sfére. Pokuta nie je podľa názoru žalovaného uložená v zjavne neprimeranej výške vo vzťahu k spáchanému správnemu deliktu, charakteru tohto protiprávneho konania. K námietke, že nebolo prihliadnuté k okolnostiam, ktoré sa považujú za poľahčujúce v zmysle Trestného zákona, žalovaný uviedol, že následné odstránenie zistených nedostatkov je v zmysle § 7 ods. 3 zákona č. 128/2002 Z.z. povinnosťou kontrolovanej osoby a nemá vplyv na jeho zodpovednosť za zistené porušenie zákona. V odôvodnení druhostupňového rozhodnutia bola dôkladne vysvetlená zmena prvostupňového rozhodnutia, preto skutky, ktoré sú predmetom rozhodnutia žalovaného, nemôžu byť zameniteľné s inými skutkami. Z výroku napadnutého rozhodnutia v spojení s jeho odôvodnením, ako aj v súvislosti s rozhodnutím správneho orgánu prvého stupňa a pri rešpektovaní základných zásad správneho konania nado všetku pochybnosť vyplýva záver o tom, aké konanie bolo žalovaným posúdené ako rozporné so zákonom o ochrane spotrebiteľa. Žalovaný sa vyrovnal v odôvodnení svojho rozhodnutia so všetkými odvolacími námietkami, vyčerpávajúco uviedol správnu úvahu, vyložil rozhodovacie dôvody tak, aby bol zreteľný rozsah vykonaného prieskumu a podstatným spôsobom vysvetlené, prečo bolo o veci, resp. o odvolaní, rozhodnuté určitým spôsobom, preto považuje napadnuté rozhodnutie za vydané v súlade s čl. 2 ods. 2 Ústavy SR s tým, že žalobca nebol v konaní ukrátený na svojich právach a právom chránených záujmoch. Na prejednanie veci súd v zmysle § 250g O.s.p. nariadil pojednávanie. Žalobca požiadal ospravedlniť neúčasť na pojednávaní a súhlasil s prejednaním a rozhodnutím veci v jeho neprítomnosti. Doručii súdu repliku na vyjadrenie žalovaného k žalobe a zároveň odstránil nedostatky žaloby, na ktorej trval v celom rozsahu ako aj na dôvodoch v nej uvedených. Poverený zástupca žalovaného na pojednávaní v celom rozsahu zotrvával na písomne podanom stanovisku k žalobe, pričom navrhol žalobu ako nedôvodnú zamietnuť. Poukázal na to, že napadnuté rozhodnutie, ako aj rozhodnutie prvostupňového správneho orgánu, netrpí takými vadami, ako sú uvádzané v žalobe. Rozhodnutia sú preskúmateľné a boli vydané na základe náležité zisteného skutkového stavu veci. K námietke, že správny orgán neprihliadol na špecifiká predajného miesta uviedol, že v zmysle zákona o ochrane spotrebiteľa prevádzka predajne na čerpacej stanici nemá osobitné postavenie, osobitný charakter. Odstránenie protiprávneho stavu je povinnosťou porušovateľa zákona o ochrane spotrebiteľa a nie je poľahčujúcou okolnosťou, na ktorú by bolo potrebné prihliadnuť. Sankcia mohla byť uložená do výšky 66.400,- Eur a preto uložená sankcia v rozsahu 750,- Eur predstavuje 1,13 % z celkovej možnej sadzby, teda uložená bola na spodnej hranici zákonného rozpätia. Preto nemožno považovať výšku sankcie za neprimeranú. Sankcia plní preventívnu funkciu, výšku považuje žalovaný za spravodlivú a nie neprimeranú, vzhľadom na zistené porušenia povinností. Javí sa že žaloba bola podaná s cieľom zbavenia sa zodpovednosti za zistený protiprávny stav, avšak v danom prípade sa jedná o objektívnu zodpovednosť. Nestotožnil sa s tvrdením žalobcu, že neuvedenie jednotkovej ceny u ponúkaných výrobkov, ak by bol len jeden druh z určitého sortimentu v prevádzke, nespôsobuje zásah do práv spotrebiteľa na jeho informácie, pretože spotrebiteľ má právo porovnať túto cenu, prípadne aj s obdobnými výrobkami ponúkanými u konkurencie a podobne.

2 3 S/21/2016
-6-
Krajský súd v Banskej Bystrici, ako súd vecne a miestne príslušný na konanie v danej veci v zmysle druhej hlavy piatej časti O.s.p., podľa § 246 ods. 1 § 246a ods. 1 O.s.p. preskúmal žalobou napadnuté rozhodnutie, ako aj konanie a rozhodnutie, ktoré mu predchádzalo v rozsahu a z dôvodov uvedených v žalobe (§ 249 ods. 2 O.s.p.) a po prejednaní veci na riadnom pojednávaní dospel k záveru, že žaloba nebola podaná dôvodne, preto žalobu zamietol podľa § 250j ods. 1 O.s.p..
V správnom súdnictve preskúmavajú súdy na základe žalôb alebo opravných prostriedkov zákonnosti rozhodnutí a postupov orgánov verejnej správy (§ 244 ods. 1 O.s.p.)..
Podľa ustanovení druhej hlavy piatej časti O.s.p. postupujú súdy v prípadoch, v ktorých fyzická alebo právnická osoba tvrdí, že bola na svojich právach ukrátená rozhodnutím a postupom správneho orgánu a žiada, aby súd preskúmal zákonnosť tohto rozhodnutia a postupu (§ 247 ods. 1 O.s.p.).
Predmetom súdneho konania bolo posúdenie zákonnosti rozhodnutia žalovaného č. SK/0568/99/2015 zo dňa 10.12.2015, ktorým žalovaný zmenil rozhodnutie prvostupňového správneho orgánu, ktorým žalobcovi bola uložená sankcia 750,- Eur za porušenie povinností ustanovených v § 16 ods. 1, § 15 ods. 1 písm. b/, § 14a ods. 1 a § 18 ods. 1 zákona č. 250/2007 Z.z..
Podľa § 24 ods. 1 zákona č. 250/2007 Z.z. o ochrane spotrebiteľa; za porušenie povinností ustanovených týmto zákonom alebo právne záväznými aktmi Európskej únie v oblasti ochrany spotrebiteľa28) uloží orgán dozoru výrobcovi, predávajúcemu, dovozcovi, dodávateľovi alebo osobe podľa § 9a alebo § 26 pokutu do 66 400 eur; za opakované porušenie povinnosti počas 12 mesiacov uloží pokutu do 166 000 eur.
Podľa § 24 ods. 5 zákona č. 250/2007 Z.z.; pri určení výšky pokuty sa prihliada najmä na charakter protiprávneho konania, závažnosť porušenia povinnosti, spôsob a následky porušenia povinnosti.
Podľa § 14a ods. 1 zákona č. 250/2007 Z.z.; predávajúci je povinný označiť výrobok predajnou cenou a jednotkovou cenou. Jednotková cena nemusí byť vyznačená, ak je zhodná s predajnou cenou.
Podľa § 15 ods. 1 písm. b/ zákona č. 250/2007 Z.z.; (1) Na vhodnom a trvale viditeľnom mieste prevádzkarne 19) musí byť uvedené meno a priezvisko osoby zodpovednej za činnosť prevádzkarne.
Podľa § 16 ods. 1 zákona č. 250/2007 Z.z.; predávajúci je povinný vydať spotrebiteľovi doklad o kúpe výrobku alebo o poskytnutí služby, v ktorom je uvedené
a)	obchodné meno a sídlo predávajúceho, prípadne miesto podnikania fyzickej osoby,
b)	adresa prevádzkarne,
c)	dátum predaja,
d)	názov a množstvo výrobku alebo druh služby,
e)	cena jednotlivého výrobku alebo služby a celková cena, ktorú spotrebiteľ zaplatil.

23S/21/2016
-7-
Podľa § 18 ods. 1 zákona č. 250/2007 Z.z.; predávajúci je povinný spotrebiteľa riadne informovať o podmienkach a spôsobe reklamácie vrátane údajov o tom, kde možno reklamáciu uplatniť, a o vykonávaní záručných opráv. Reklamačný poriadok musí byť na viditeľnom mieste dostupnom spotrebiteľovi.
Podľa § 3 ods. 1, 2, 3, 4, 5 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (Správny poriadok); (1) Správne orgány postupujú v konaní v súlade so zákonmi a inými právnymi predpismi. Sú povinné chrániť záujmy štátu a spoločnosti, práva a záujmy fyzických osôb a právnických osôb a dôsledne vyžadovať plnenie ich povinností.
(2)	Správne orgány sú povinné postupovať v konaní v úzkej súčinnosti s účastníkmi konania, zúčastnenými osobami a inými osobami, ktorých sa konanie týka a dať im vždy príležitosť, aby mohli svoje práva a záujmy účinne obhajovať, najmä sa vyjadriť k podkladu rozhodnutia, a uplatniť svoje návrhy. Účastníkom konania, zúčastneným osobám a iným osobám, ktorých sa konanie týka musia správne orgány poskytovať pomoc a poučenia, aby pre neznalosť právnych predpisov neutrpeli v konaní ujmu.
(3)	Občan Slovenskej republiky, ktorý je osobou patriacou k národnostnej menšine, a ktorý má právo používať jazyk národnostnej menšiny podľa osobitného predpisu, má právo v obciach vymedzených osobitným predpisom konať pred správnym orgánom v jazyku národnostnej menšiny. Správne orgány podľa prvej vety sú povinné mu zabezpečiť rovnaké možnosti na uplatnenie jeho práv.
(4)	Správne orgány sú povinné svědomitě a zodpovedne sa zaoberať každou vecou, ktorá je predmetom konania, vybaviť ju včas a bez zbytočných prieťahov a použiť najvhodnejšie prostriedky, ktoré vedú k správnemu vybaveniu veci. Ak to povaha veci pripúšťa, má sa správny orgán vždy pokúsiť o jej zmierne vybavenie. Správne orgány dbajú na to, aby konanie prebiehalo hospodárne a bez zbytočného zaťažovania účastníkov konania a iných osôb.
(5)	Rozhodnutie správnych orgánov musí vychádzať zo spoľahlivo zisteného stavu veci. Správne orgány dbajú o to, aby v rozhodovaní o skutkovo zhodných alebo podobných prípadoch nevznikali neodôvodnené rozdiely.
Podľa § 47 ods. 1,2, 3 zákona č. 71/1967 Zb.; (1) Rozhodnutie musí obsahovať výrok, odôvodnenie a poučenie o odvolaní (rozklade). Odôvodnenie nie je potrebné, ak sa všetkým účastníkom konania vyhovuje v plnom rozsahu.
(2)	Výrok obsahuje rozhodnutie vo veci s uvedením ustanovenia právneho predpisu, podľa ktorého sa rozhodlo, prípadne aj rozhodnutie o povinnosti nahradiť trovy konania. Pokiaľ sa v rozhodnutí ukladá účastníkovi konania povinnosť na plnenie, správny orgán určí pre ňu lehotu; lehota nesmie byť kratšia, než ustanovuje osobitný zákon.
(3)	V odôvodnení rozhodnutia správny orgán uvedie, ktoré skutočnosti boli podkladom na rozhodnutie, akými úvahami bol vedený pri hodnotení dôkazov, ako použil správnu úvahu pri použití právnych predpisov, na základe ktorých rozhodoval, a ako sa vyrovnal s návrhmi a námietkami účastníkov konania a s ich vyjadreniami k podkladom rozhodnutia.
Podľa § 32 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb.; podkladom pre rozhodnutie sú najmä podania, návrhy a vyjadrenia účastníkov konania, dôkazy, čestné vyhlásenia, ako aj skutočnosti všeobecne známe alebo známe správnemu orgánu z jeho úradnej činnosti. Rozsah a spôsob zisťovania podkladov pre rozhodnutie určuje správny orgán.

23S/21/2016
-8-
Podľa § 34 ods. 1 zákona č. 71/1967 Zb.; na dokazovanie možno použiť všetky prostriedky, ktorými možno zistiť a objasniť skutočný stav veci a ktoré sú v súlade s právnymi predpismi.
Súd sa oboznámil s obsahom administratívneho spisu, s vyjadreniami účastníkov konania a dospel k záveru, že postup žalovaného, vrátane prvostupňového správneho orgánu a nimi vydané rozhodnutia, sú v súlade so zákonom. Správne orgány sa dôsledne riadili vyššie citovanou právnou úpravou.
Konanie podľa druhej hlavy piatej časti O.s.p. je ovládané dispozičnou zásadou. Súd posudzuje zákonnosť napadnutého rozhodnutia len v rozsahu žalobných námietok. Sám dôvody nezákonnosti nevyhľadáva.
Podľa názoru súdu žiadna zo žalobných námietok nie je relevantná privodiť zrušenie napadnutého rozhodnutia. Žalobné námietky nie sú dôvodné.
Správne orgány sa dôsledne zaoberali predmetnou vecou, zistenými porušeniami zákona o ochrane spotrebiteľa, za ktoré bol žalobca sankcionovaný. Dokazovanie vykonal v dostatočnom rozsahu, pričom zistený skutkový stav, podrobne opísaný v odôvodnení napadnutého rozhodnutia, vrátane rozhodnutia prvostupňového správneho orgánu, bol dostatočným podkladom pre vydanie napadnutých rozhodnutí. Porušenia, za ktoré bol žalobca sankcionovaný, boli jednoznačne preukázané. Žalobca v správnom konaní, ani v konaní pred súdom, neprodukoval také dôkazy, resp. neuvádzal a netvrdil také skutočnosti, ktoré by vyvrátili zistenia správneho orgánu.
Pokiaľ žalobca vytýkal správnemu orgánu nezohľadnenie špecifickosti predávaných výrobkov, ako aj charakter predaja, ktorý plní len doplnkovú funkciu vo vzťahu k predaju pohonných hmôt na čerpacej stanici, súd zastáva stanovisko, že túto skutočnosť nie je možné zohľadniť, pretože predaj na čerpacej stanici sa v ničom neodlišuje od iných predajných miest vo vzťahu k dodržiavaniu povinností zákona na ochranu spotrebiteľa, za porušenie ktorých bol žalobca sankcionovaný. Neobstojí obrana žalobcu o neoznačovaní výrobkov predajnou cenou a jednotkovou cenou v prípade, ak z určitého sortimentu ponúkal žalobca len jeden výrobok, pretože spotrebiteľ má právo porovnať túto cenu s obdobnými výrobkami ponúkanými u iných predajcov, a teda pokiaľ nebola uvedená jednotková cena aj u jedného výrobku daného sortimentu, ide o zásah do práv spotrebiteľa na jeho informácie. Rovnako ide o zásah do práv spotrebiteľa na informácie, pokiaľ nie je prevádzka označená údajmi identifikujúcimi osobu zodpovednú za činnosť prevádzky a pokiaľ absentoval reklamačný poriadok na prevádzke, čím mohlo byť spotrebiteľovi sťažené domáhanie sa svojich práv zo zodpovednosti za vady výrobkov voči predávajúcemu. Sťaženie účinného uplatnenia zodpovednosti za vady výrobkov je aj v prípade, pokiaľ nie je kupujúcemu vydaný doklad o kúpe, k čomu v danom prípade došlo.
Súd sa nestotožňuje s tvrdením v žalobe, že pri ustaľovaní výšky uloženej pokuty správne orgány nezohľadnili rozhodujúce skutočnosti, vyplývajúce zo samotnej povahy predaja a nedostatočne prihliadli na kritériá uvedené v ustanovení § 24 ods. 5 zákona o ochrane spotrebiteľov. Naopak, súd má za to, že z odôvodnenia rozhodnutia vyplýva, akými úvahami sa správny orgán riadil pri ukladaní výšky sankcie a ako prihliadol na jednotlivé kritériá. Sankcia mohla byť žalobcovi uložená až do výšky 66.400,- Eur, z čoho vyplýva, že

23 S/2 1/20 16
-9-
pokiaľ bola uložená v rozsahu 750,- Eur, bola uložená na spodnej hranici rozpätia. Súd má za to, že vzhľadom na povahu zistených porušení, je výška sankcie primeraná, plniaca najmä preventívnu ale aj represívnu funkciu. Ak má plniť represívnu funkciu, musí byť citeľná v majetkovej sfére žalobcu. Samotná výška pokuty je výsledkom správneho uváženia správneho orgánu, pričom súd v zmysle § 245 ods. 2 O.s.p. v takomto prípade preskúmava iba, či rozhodnutie nevybočilo z medzí a hľadísk ustanovených zákonom. Pokuta bola žalobcovi uložená vo výške 750,- Eur, t.j. v medziach zákonného ustanovenia § 24 ods. 1 zákona č. 250/2007 Z.z.. Správne uváženie pri ukladaní sankcie je zrejmé, vyplýva z odôvodnenia žalobou napadnutého rozhodnutia, vrátane rozhodnutia prvostupňového správneho orgánu.
Žalobca v žalobe namietol neprihliadnutie na zásady trestania z trestného práva predovšetkým tých, ktoré sú na prospech páchateľa. Vytkol správnym orgánom, že pri rozhodovaní o výške sankcie neprihliadal k okolnostiam, ktoré za poľahčujúce považuje aj Trestný zákon, najmä reparatívne správanie páchateľa po čine. Súd sa stotožňuje so stanoviskom žalovaného, že následné odstránenie zistených nedostatkov, je povinnosťou kontrolovanej osoby a nemá vplyv na jeho zodpovednosť za zistené porušenie zákona. Súd poukazuje na to, že v právnej úprave je zakotvená objektívna zodpovednosť právnických osôb pri spáchaní predmetných deliktov. To znamená, že pre samotný vznik zodpovednosti je zavinenie právnickej osoby, ako páchateľa deliktu, právne irelevantné. Miera zavinenia však môže byť kritériom pre určenie rozsahu - výšky sankcie. Je zrejmé, že v predmetnej veci žalobca zavinil porušenia, za ktoré bol sankcionovaný. Ohrozenie zákonom chráneného záujmu nastalo prevádzkovou činnosťou právnickej osoby. Vzhľadom na zodpovednosť žalobcu, ktorá má objektívny charakter, správny orgán nemohol nevyvodiť dôsledky za zistené porušenia žalobcu.
Žalobca v žalobe len vo všeobecnosti namietol nerešpektovanie zásad, ktoré by mali byť v správnom trestaní použité. Žaloba v tomto smere je však nekonkrétna a právna úprava neumožňuje súdu vyhľadávať dôvody nezákonnosti za žalobcu. Možno súhlasiť s právnym zástupcom žalobcu, že základné princípy vzťahujúce sa na súdne trestanie je treba rešpektovať aj v oblasti správneho trestania, avšak súd zastáva názor, že žalobca by musel konkrétne namietať, aké princípy neboli rešpektované, resp. porušené v jeho neprospech. Súd podľa súčasne platnej právnej úpravy posudzuje zákonnosť napadnutého rozhodnutia len v rozsahu a z dôvodov uvedených v žalobe. Súdy v správnom súdnictve pri rozhodovaní vo veciach správnych deliktov stále častejšie používajú analógiu legis, odvolávajúc sa na princípy právnych odvetví a všeobecných princípov práva, avšak zatiaľ len na námietky uplatnené v žalobe v zákonom stanovenej lehote. Základným dokumentom je Odporúčanie Výboru ministrov Rady Európy č R (91) 1 členským štátom o správnych sankciách, pokiaľ ide o ochranu jednotlivca v rámci správneho trestania. Odporúčanie ustanovuje nasledovné zásady: 1. zásadu zákonnosti, 2. zásadu zákazu retroaktivity, 3. zásadu nebis in idem, 4. zásadu konania o správnom delikte v primeranej lehote, 5. zásadu ukončenia správneho konania o delikte rozhodnutím, 6. špeciálne zásady (právo osoby byť informovaná o obvinení voči nej, právo na primeraný čas na obhajobu, právo na informácie o povahe dôkazov, právo byť vypočutá, právo na odôvodnenie rozhodnutia), 7. zásadu, že dôkazné bremeno nesie správny orgán, 8. zásadu preskúmateľnosti rozhodnutia, ktorým sa ukladá sankcia. Žalobca v žalobe netvrdí, k porušeniu ktorej zásady vyplývajúcej z Odporúčania Výboru ministrov Rady Európy, resp. Trestného zákona, malo dôjsť.

23S/21/2016
-10-
Súd má za to, že aj výrok prvostupňového rozhodnutia a rozhodnutia žalovaného je v súlade s § 47 ods. 2 Správneho poriadku. Konkretizácia miesta, času a spôsobu spáchania správneho deliktu je dostatočná na to, aby bolo možné rozlíšiť toto konanie, prípadne zamedziť opakovanému trestaniu za to isté porušenie povinností. Dôvody zmeny prvostupňového rozhodnutia sú dostatočne objasnené v odôvodnení rozhodnutia žalovaného, pričom práve výrokom druhostupňového rozhodnutia boli odstránené akékoľvek pochybnosti ohľadom konkretizácie protispoločenského konania rozporného so zákonom o ochrane spotrebiteľa. Súd považuje rozhodnutie žalovaného, ako aj rozhodnutie prvostupňového správneho orgánu za preskúmateľné, t.j. dostatočne a zrozumiteľne odôvodnené.
Súd po preskúmaní napadnutého rozhodnutia a predchádzajúceho konania, vrátane prvostupňového rozhodnutia, na základe vyššie uvedeného dospel k záveru, že v medziach žaloby je rozhodnutie žalovaného v súlade so zákonom. Žalovaný vec správne právne posúdil, pričom sa náležíte vysporiadal s odvolacími námietkami žalobcu, svoje rozhodnutie aj vyčerpávajúco odôvodnil a súd sa s jeho odôvodnením v plnom rozsahu stotožnil.
Z vyššie uvedených dôvodov súd žalobu ako nedôvodnú zamietol podľa § 250j ods. 1
O.s.p..
Žalobcovi, ktorý v konaní nemal úspech, súd náhradu trov konania nepriznal aplikujúc ustanovenie § 250k ods. 1 a contr. O.s.p..
Rozhodnutie bolo prijaté senátom krajského súdu jednohlasne, t.j. pomerom hlasov 3:0 (§ 3 ods. 9 zákona č. 757/2004 Z.z.).
Poučenie:	Proti tomuto rozhodnutiu možno podať odvolanie v lehote 15 dní od
jeho doručenia. Odvolanie sa podáva písomne v dvoch vyhotoveniach prostredníctvom krajského súdu na Najvyšší súd SR. Odvolanie je možné podať len z dôvodov uvedených v § 205 ods. 2 O.s.p.. V odvolaní sa má popri všeobecných náležitostiach (§ 42 ods. 3 O.s.p.) uviesť, proti ktorému rozhodnutiu smeruje, v akom rozsahu sa napáda, v čom sa toto rozhodnutie alebo postup súdu považuje za nesprávny a čoho sa odvolatel’ domáha.
V Banskej Bystrici, dňa 27. apríla 2016

JUDr. Drahomíra Mikulajová
predsedníčka senátu
I Kancelária U R SOI
23. 05, 2016
Podacie čísie
|W8» spisu:
j Prílohy/listy:	í
Vybavuje:
_J